Lloret i el seu Bosc

INTRODUCCIÓ.

Tram de l’autopista AP-7 L’autopista de Pau Casals o C-32 es una autopista que transcorre per alguns trams de la costa catalana: El Maresme, El Garraf y Barcelona. Està dividia en 2 partes: el ramal sud (El Vendrell - Barcelona), de 56 km, y el ramal nord (Barcelona - Lloret de Mar), de 66 km. La autopista comença en l’enllaç 31 de la AP-7 y termina en la N-II cerca de Malgrat de Mar, encara que se va a prolongar fins a Lloret de Mar. Té una longitud de 122 km ajuntant ambdós partes. El ramal sud de la C-32 transcorre per la costa Catalana del Garraf. Comença en l’enllaç 31 de la Autopista del Mediterrani, la AP-7, i acaba, en un enllaç de la B-20. Té una longitud de 56 km. Té 2 àrees de servei: Gavà y Garraf. Té 19 enllaços, 6 d’ells són parcials y 13 són totals. Aquesta autopista es va fer en 2 fases, la primera Barcelona - Sitges, acabà en 1994, i la segona Sitges - El Vendrell, acabà en 1998. El ramal nord de la C-32 comença en la Plaça de las Glòries Catalanes de Barcelona, y acaba en el seu enllaç 24, en el terme municipal de Palafolls. La C-32 Nord té una longitud de 66 km. Té 2 àrees de servei y 24 enllaços, 9 d’ells són parcials y 15 son totals. En l’any 1969, es va inaugurar la primera part de l’autopista, Montgat- Mataró. La segona fase, Mataró- Palafolls, s’inaugurà en 1994. La tercera fase està en construcció (las obres van començar en 2004) i és el tram Palafolls - Lloret de Mar.

El municipi de Lloret de Mar. Lloret de Mar, és un municipi de la comarca de la Selva. Tot i que remotament, les activitats econòmiques de la vila, giraven al voltant de la pesca, l’agricultura i també parcialment, la indústria del suro, vinculada amb la poderosa indústria en el seu dia existent a la propera vila de Sant Feliu de Guíxols, des de la dècada dels anys seixanta, el motor principal de l’economia ha estat el turisme, que gaudí d’un gran desenvolupament i que ha convertit a Lloret de Mar, en el resort turístic més important de Catalunya. Gracies a l’autopista, el principal ingrés econòmic, el turisme, es veurà incrementat per la millora en la via d’accés al Lloret de Mar. En l’actualitat, Lloret de Mar té 3 vies de entrada. Pel sud, l’autopista de la costa C-32 connecta Barcelona amb Lloret fins a Palafolls, els últims 12 kilòmetres transcorren per les carreteres N-II y G-682 passant per Blanes. Pel nord des de França, s’ha de seguir per l’autopista AP7 fins la sortida 9, ( Lloret de Mar ), els últims 14 kilòmetres circulant per la carretera GI-680. Pel nord-est, 12 kilòmetres de la carretera G-680 separen a Lloret de Tossa de Mar. Durant l’època de major turisme en aquestes carreteres hi ha embussaments produint pèrdues de temps i paciència als conductors que estan de vacances.

DIFERENTS AGENTS QUE ACTUEN EN....

SOS Lloret: Associació ciutadana que va néixer fa un any i mig amb l’objectiu de defensar i revalorar el patrimoni natural, paisatgístic i identitari de Lloret de Mar i la selva marítima. L’associació qüestiona el modelo de creixement urbanístic desmesurat i el model de turisme de masses, que s’ha convertit en obsolet.

Bosc

Autopista

Usuaris de l'autopista

Ciutadans de Lloret de Mar

Turistes

Ajuntament

OPINIONS QUE TÉ CADA AGENT SOBRE EL BOSC:

Opinió de SOS Lloret sobre el bosc:SOS Lloret té clar que es necessita una nova infraestructura d’entrada al municipi. Però amb la creació de l’autopista es destruirà el territori forestal de Sant Pere, un paisatge natural de gran valor Aquesta infraestructura ha de servir de variant a Lloret i d’entrada al poble i al mateix temps cuidar el traçat perquè tingui el mínim impacte, ja que les generacions futures han de tenir el dret a heretar un poble en equilibri amb l’entorn natural, sense una planificació urbanística abusiva que contribueixi a una major massificació del municipi. L’associació vol que sigui un projecte racional amb les necessitats de Lloret.

Amb la creació de la nova via d’entrada a Lloret, s’ha posat en marxa un nou projectem que és la construcció de 1.068 habitatges a la zona boscosa de Lloret Verd. L’alcalde deia que construir 1200 vivendes en una altre zona de Lloret seria una barbaritat ja que sobra ciment i la infraestructura es completament insuficient. Quan es va publicar el POUM en els plans y plànols no es parlava de convertir Lloret Verd en zona urbanitzable.

''“Sòl Urbanitzable: És aquell sòl en el qual s’hi pot construir. N’hi ha de dos tipus: el Sòl Urbanitzable Programat (que ara es diu Sòl Urbanitzable Delimitat, p.e. Cala Banys o Sant Quirze abans de la campanya de SOS Lloret), i el Sòl Urbanitzable No Programat (que ara es diu Sòl Urbanitzable No Delimitat, p.e. Costa Marcona abans de la campanya de SOS Lloret). Les zones que estan classificades com a Sòl Urbanitzable Delimitat solen estar més properes a l’entramat urbà o són més susceptibles de ser desenvolupades. També hi ha sòl que és urbanitzable i entra en altres categories, p.e. aquell que es troba dins l’entramat urbà, Sòl Urbà.”''

"Sòl No Urbanitzable: És aquell on no s'hi pot construir. També hi ha diverses categories de Sòl No Urbanitzable, com p.e. Zona de Protecció Agrícola, Zona Forestal de Conservació, Càmpings, Zona de Protecció del Paisatge, etc. En algun d'aquests casos es permeten petites edificacions, segons s'especifiqui en el Pla General."

Costa Marcona és l’única zona no urbanitzada de Lloret que actua com a corredor biològic entre la costa i els boscos del massís de Cadiretes i les Gavarres. Aquest corredor biològic es troba actualment amenaçat per la intenció de l’equip de govern de l’Ajuntament de Lloret (CiU-PP). Les conseqüències d’aquest nou impacte, producte de la humanització del paisatge, poden ser irreversibles pel que fa a la reducció i pèrdua de les diferents poblacions d’espècies animals i vegetals que habiten aquesta zona. A llarg termini, la fragmentació dels diferents hàbitats dificulta el moviment de les poblacions fins al punt d’arribar a l’extinció de la majoria de les espècies, amb la conseqüent pèrdua de biodiversitat que això comporta. Tant el corredor biològic de Costa Marcona, com la resta de corredors que formen part del terme municipal de Lloret, tenen un paper ambiental i ecològic vital: es facilita la dispersió de la flora i la fauna, augmenta la seva diversitat i es redueix el risc d’extinció; ajuden a esmorteir els canvis de temperatura a les zones urbanes, moderen l’escorrentia provocada per les aigües de pluja o redueixen la contaminació, tant l’acústica, com la lumínica, o la provocada per la pols i els metalls pesants.

Tot això suposa la destrucció d’un paratge boscós que es troba als peus de Mont Barbat, amb un interès ecològic i paisatgístic de primer ordre. Aquesta zona de 86 Ha (gairebé el doble d’extensió que Sta. Clotilde), compleix una important funció de corredor biològic i connector paisatgístic.

"Corredor biològic: Via natural que connecta dos o més espais i que permet la lliure dispersió d’espècies. És important de mantenir la connexió entre espais quan es produeix un impacte ambiental que fragmenta hàbitats, aïlla poblacions animals o vegetals o perjudica la permeabilitat ecològica." "Connector paisatgístic: "

SOS Lloret proposa una alternativa viable a l’arribada de l’autopista. Es demana una revisió del traçat proposat per la Generalitat en favor de la proposta de ronda de circumval•lació feta per l'Associació de Naturalistes de Girona, opció menys impactant amb el medi, menys destructora i que es planteja realment solventar els problemes de col•lapse circulatori que pateix la població.

L’Ajuntament de Lloret ha dit en diverses ocasions que l’assessor jurídic del nou POUM opina que classificar aquesta zona com a no urbanitzable representaria haver de pagar grans indemnitzacions al promotor. Contràriament, SOS Lloret s’ha assessorat jurídicament amb advocats experts en urbanisme que asseguren que hi ha jurisprudència en casos semblants als de Lloret Verd on s’ha classificat com a no urbanitzables paratges que estaven amenaçats urbanísticament.

Aquest el traçat de l'autopista i la possible alternativa per a no afectar tant a l'entorn: http://www.soslloret.org/images/noticies/alternativa2005.jpg

Opinió pública sobre el bosc en perill: La situació de Lloret segons la majoria de ciutadans és deplorable, ja que les polítiques urbanístiques locals han transformat de forma indiscriminada i irreversible el territori, han fet continues agressions infringides sobre els paisatges; el formigó engoleix el verd del paisatge. El que està passant és una catàstrofe ecològica.

"Catàstrofe ecològica:Esdeveniment desastrós que provoca danys molt considerables als ecosistemes afectats i sovint una degradació irreversible de recursos naturals."

El que esta passant en Lloret és un atemptat contra el medi natural, sense pensar que el territori i el paisatge són les principals riqueses de la zona i també els millors reclams que el turisme del futur necessita. Volen un creixement basat en la qualitat i no pas en la quantitat, un creixement mesurat, lent, raonat, que no hipotequi el futur del poble. Potenciant un creixement sostenible amb l’entorn que ens envolta. Ara encara haurien d’estar orgullosos de poder gaudir d’una zona tant verda prop del poble, després d’haver destruït casi tota la costa entre Lloret i Blanes. Per els lloretencs el territori que està en procés de destrucció és l’ultima zona verda que queda en el municipi. El bosc que està en perill és una zona amb na flora i una fauna excepcional (desconeguda per molts habitants de Lloret) molt a prop del poble. A més, hi ha especies protegides, que es troben en vies d’extinció, com l’arbre/arbust madroño. Per a molts aquesta zona és la identitat de Lloret i la Selva marítima, és el seu patrimoni natural i cultural. És una de les àrees boscoses autòctones més importants de la Mediterrània. Una bona gestió d’aquest patrimoni natural podria suposar una atracció turística alternativa de primer ordre. El sòl és un dels recursos més escassos i menys renovables dels que disposem.

L’ajuntament no té en compte el número d’espècies protegides que haurà de destruir. El govern no té en compte que els arbres són els pulmons de la terra. L’únic que els interessa són els diners.

Opinió pública respecte l’autopista: Els lloretencs estan totalment d’acord amb una nova via d’entrada amb el poble, però que passi per Sant Pere del Bosc no. La majoria de ciutadans que opinen sobre el tema estan d’acord que necessiten una nova via d’accés per incrementar la comunicació amb l’exterior i per reduir els importants col•lapses que es formen en determinades èpoques de l’any.

El més important és tenir Lloret ben comunicat amb l’exterior (tren, autobús, autopista, etc...), però amb comunicacions que respectin l’entorn. S’han de millorar les connexions perquè Lloret s’està quedat enredera, és fonamental la construcció d’algun tipus de vial amb respecte al paisatge. Tot i que ja fa temps que a altres llocs fan vies d’accés adequades amb total respecte amb la natura i l’entorn. L’arribada de l’autopista és anti-ecològic. Es proposen alternatives com: - Es podria evitar que arribés directament comunicant-la amb la població i rodalies construint una bona autovia a la carretera de Vidreres (seria no menys ecològica que els embussos que hi han actualment) que, a més, reduiria els perills d’accidents dels revolts i/o frenades innecessàries. D’altra banda, convertir la ctra. de Tossa/Blanes també en autovia seria una solució pràcticament definitiva. Perquè, agradi o no, és una via ràpida. Posar-li semàfors és ralentitzar-la inútilment. Mai serà una zona de vianants. Els embussos són produïts pels semàfors mal posats. I, a més, hipotequen els policies locals, que han de regular el trànsit igualment. I això comporta més contaminació, més soroll, més embussos, més manteniment de vehicles, més estrès i més pèrdua de temps. I no es pot dir que no hi ha espai: he vist poblacions similars amb vies igual d’amples o estretes que ho han acabat fent. - Una carretera sense tantes pretensions per afavorir l’aproximació a la solució dels embussaments i sense malmetre el paisatge. - Es podria plantejar la construcció d’una via d’accés a Lloret que fos el paradigma de les vies o carreteres amb integració òptima amb l’entorn.

Hi ha ciutadans totalment en contra de qualsevol via d’accés a gran escala, ja que una carretera de 4 carrils i que passa per Sant Pere (trencant el poble) por 8 o 12 caps de setmana a l’any (durant l’estiu), és molt lamentable per Lloret. Creu que s’hauria de fer una carretera realment adequada per als interessos reals de Lloret (seguretat vial).

Alguns ciutadans estan d’acord amb el projecte, dient literalment: La tasca de l’equip de govern es mirar els interessos globals de la nostra població, i la millora de les comunicacions es un fet inqüestionable. Lloret necessita una vies ràpides d’accés amb urgència: Autopista o Autovia integrada, rondes de circumval•lació, tren i tot tipus de vies per a facilitar la comunicació. Sinó Lloret s’ofegarà. Salou ens ha tret el rally... Tarragona el casino... Però es normal: Tota aquella zona està ben comunicada per autopista (a7 gratuïta pels veïns), autovia, tren, aeroport... A més a més, gaudeix de activitats complementaries al turisme (petroquímica, industria en general, serveis...) y gaudeixen d’instal•lacions molt més modernes: Un parc temàtic, molts equipaments y serveis... Y per no parlar de les discoteques, que son menys que Lloret però molt més modernes y adaptades a les necessitats dels joves!! A Lloret hi han les mateixes que fa 30 anys i la gent jove ja no pot sortir per aquí i ha de marxar fora... Resumint, que els que ens representen haurien de fer un pensament i prendre decisions serioses de forma urgent, ja que com he dit abans Lloret ho necessita per no perdre el tren.

Els ciutadans de Lloret de Mar, a excepció d'una minoria, estan d'acord en la construcció d'una nova via d'accés al poble, però tenint en compte el Bosc.

Opinió dels usuaris de l’autopista: Estan d’acord amb la creació de l’autopista sense tenir en compte el daltabaix ecològic, però posant sobre la taula el turisme de qualitat. Si el que volem és un turista que no sigui exclusivament de platja, interessat en la cultura, que es mogui per les diferents zones i visiti altres pobles, es necessita l’autopista, ja que en els mesos d’estiu, per anar d’un poble a un altre es triga una hora com a mínim, tant si es va a Blanes, a Tossa de Mar o a Vidreres.

DEMANDES TURÍSTIQUES: Quan es va iniciar el turisme tots estàvem d’acord en què s’havia de construir i com més millor, com més gent més guanys. Sortíem d’una economia basada en l’agricultura i la pesca (les fàbriques havien tancat) i tothom qui volia tenia la possibilitat de refer-se, ja fos construint un hotel, una annexa o bé llogant habitacions amb dret a cuina, o no, a casa seva. Amb el temps vam anar a més i a menys a la vegada, fins arribar a un punt en què tenim problemes per vendre el que hem fet, ens lamentem de no tenir prou sortida i volem vendre a un mercat que demana una altra oferta. Es vol intentar donar un gir qualitatiu a tot el producte turístic d’acord amb les demandes més actuals. Per respondre a les demandes del turisme actual cal, la preservació dels espais naturals, la qualitat de les platges, un paisatge urbà on la circulació de vehicles es redueixi, proximitat d’aparcament als centres d’interès, un espai urbà amable, un tracte afable al visitant, un comerç que remarqui les singularitats dels productes autòctons. També cal garantir la possibilitat de gaudir del paisatge costaner i d’interior, amb uns plans d’usos que garanteixi la seguretat, netedat i una bona senyalització i informació que donin a conèixer els valors de la flora i la fauna local. I la mobilitat, significa l’element qualitatiu per excel•lència en un centre turístic on el visitant el que vol i aprecia, per sobre de tot, és moure’s amb seguretat, tranquil•litat i fugir del trànsit rodat que és al que estem sotmesos tots la resta de l’any. La gestió de la mobilitat en zones urbanes és un dels elements primordials pel desenvolupament de les zones turístiques. Cal procurar que les actuacions actuals no vagin en contra dels plantejaments que ens han de permetre actualitzar, en positiu, el nostre producte turístic, en un moment en què es prenen decisions estratègiques. Una decisió estratègica és la construcció, o no, d’un aparcament sota el passeig marítim. Les conseqüències determinaran, en part, el desenvolupament turístic de la població. La zona més afectada seria la riera, que de no reduir els fluxos de trànsit impedirà, en un futur, disposar d’una rambla comercial, de ser l’inici del passeig que porta a la platja, de convertir l’entrada més important en illa de vianants. Lloret és un dels pocs pobles que té l’oportunitat única de tenir l’illa de vianants més important de tota la Costa Brava i tan gran com les de moltes ciutats importants.

Opinió de Ignasi Riera, Regidor de Governació sobre el que es fa a Lloret de Mar: Es vol oferir servei a les persones. Cito literalment: Al juliol de 2003 vàrem assumir el govern de l’Ajuntament de Lloret de Mar plens d’il•lusió i amb moltes ganes de treballar per transformar el nostre poble. Actualment, i a punt de finalitzar la legislatura, tenim molt més, ja que coneixem molt més la realitat del nostre municipi, tenim l’experiència d’aquest temps, sabem com fer les coses i tenim els projectes enfilats per fer que els nous horitzons de Lloret siguin una realitat en els propers anys. Per tant, la il•lusió és la mateixa i les ganes es veuen reforçades pel coneixement de la realitat i de saber com impulsar els projectes de futur de Lloret. L’impuls que aquest Govern ha donat a l’àrea de Participació demostra la clara voluntat de servei al ciutadà i d’aproximació a les seves necessitats, amb l’objectiu del benestar comú i de la qualitat de vida. Establir fortes relacions i fomentar les activitats amb i de les nombroses entitats de Lloret ens proporciona la possibilitat d’implicar- nos tots plegats, decidir i fer el Lloret que volem per viure-hi. Cal destacar en aquest sentit la feina modèlica feta per l’Agenda XXI i que en línies generals ens marca el camí vers paràmetres reals i eficaços de sostenibilitat per a Lloret. Els ciutadans de Lloret podran dir-hi la seva en temes que amplien el concepte de sostenibilitat, des de les vessants social, econòmica i ambiental.

“Creixement o desenvolupament sostenible: Desenvolupament econòmic i social que té lloc sense detriment del medi ambient ni dels recursos naturals dels quals depenen les activitats humanes i el desenvolupament, tant del present com del futur.”

Altres agents que es veuen afectats: Paraules des d'un ciutadà de Blanes: Penseu que l'autovia o autopista o ronda passaria per damunt del Vilar de Blanes. Aquesta finca no es que sigui un parc natural ni res de això, però esque es la zona sagrada de Blanes. El que crec que s'hauria de fer es fer continuar la C-32 en forma d'autovia o desdoblament de L'Avinguda Costa Brava des del final de la C-32, per tota la carretera, fins arribar a Tossa. Que fagin tots els tunels que calgui per anar de Lloret a Tossa si cal, pero no ens carreguem encara més la nostra Costa Brava o Costa Enformigonada.

NOVES TECNOLOGIES A L’AJUNTAMENT:

Els ajuntaments, com a administracions locals, tenen un paper molt important dintre de cada municipi. Per altra banda, els canvis en les formes d’interrelació que comporten els nous temps, amb l’esclat de les tecnologies de la informació i la comunicació, demanen afrontar el repte de desenvolupar l’Administració electrònica, amb els sistemes, els programaris, el maquinari, etc., més adients, a més de propiciar les transformacions organitzatives que han de permetre la modernització de l’Ajuntament, tan necessària per proporcionar al ciutadà serveis eficaços i eficients. Aquest va ser un repte des del primer dia: s’ha plasmat amb la posada en marxa de l’Oficina d’Informació i Atenció al Ciutadà (OIAC) i continua com a objectiu prioritari d’aquest Govern.

REFERENCIES

http://sindominio.net/zitzania/cas/2006/cas429.txt http://www.lloret.org/turisme/esp/Turisme/7A9B1A9E4E9148678FFFEEEDFF906DD9.asp

http://es.wikipedia.org/wiki/Autopista_de_Pau_Casals

http://ca.wikipedia.org/wiki/Lloret_de_Mar

http://www.lloret.org/poum/pyr.asp?nforo=4

http://www.linmiter.net/lexique/cat_catastrofe_ecologica.html Proyecto realizado con al apoyo de la Comisión Europea

www.soslloret.org/images/noticies/alternativa2005.jpg

http://www.fundaciotapies.org/site/article.php3?id_article=495

En els nostres dies, els problemes relacionats amb la innovació tecnològica i la intervenció ambiental constitueixen assumptes de gran interès públic. Els governs i també nombroses ONG, l’empresa privada i els ciutadans de forma general, han desenvolupat en les últimes dècades un creixent interès per mantenir els estàndards de creixement econòmic però evitant els impactes negatius que, sobre el medi natural i la societat, es deriven de la innovació tecnològica i la intervenció ambiental. Es tracta, per tal d’usar l’eslògan de moda, d’articular un “desenvolupament sostenible”que, a més a més, sigui congruent amb els mecanismes polítics de representació i participació pública característics de les democràcies contemporànies.