StereoSyn/studiemiljo2

Studie-miljø.

Problematik

1.

Litteraturvidenskab på SDU's største styrke i forhold til ÅU og KU er vores gode studiemiljø. 2.

Kun omkring 50% færdiguddannede litterater fra SDU-Odense finder fast arbejde inden for 2 år. (Dette er noget højere end både KU og Århus U) (Tjek Statestikker) 3.

SDU har det højeste frafald fra uddanelsen af de de tre store universiter (Tjek Statestikker)

Der mangler initiativer som tiltaler alle, ifølge min vurdering deltager under halvdelen af de studerende i sociale eller faglige arrangementer. Hvorfor?

Størstedelen af de sociale arrangementer er fokuseret omkring alkohol - Fester og Torsdags-baren. De få faglige arrangementer der er, er seminare, symposier og den slags – tungt fagligt stof.

De studerenes engagement og vilje til at få den sociale side af studiet til at fungere er manglende. Mange betragter åbenbart universitet som en slags kedeligt job de kan ligge fra sig så snart deres to timers daglige forlæsninger er overstået. Det er ikke en attitude der skaber et godt omdømme eller et stærkt studiemiljø.

Studiet er under næsten konstant forandring, det naturlige faglige fællesskab mellem årgangene svækkes og at hvor man under en stabil studieordning ville kunne rådspørge de ældre studerende er man som ny-startet nød til at finde ud af alting selv, dette medfører endvidere at den enkeltes faglighed svækkes da en stor del af den studerendes energi går til at sætte sig ind i hvordan tingene fungere. Derudover svækker det sammenholdet på tværs af årgangene at der er mindre som opfordre de enkelte til at knytte forbindelser til ældrer studerende. Studiet mangler kontinuitet, frem for at være en stabil konstant den studerende ikke behøver at skænke en tanke er det en ustabil variabel. Det skaber en følelse af utryghed, og manglende sammenhold. Studiet bliver en ø der flyder i havet frem for at være et stabielt fastland hvorfra man i sikkerhed kan studere omverdenen.

Der vil være store fordele at vinde ved at forberede studiemiljøet – fagligt, kulturelt, socialt og karrieremæssigt.

Fagligt vil en forbedret kommunikation indbyrdes, imellem de studerende, give flere resourcer for hver enkelt. Hvis man i stedet for at skulle finde en skriftlig kilde, eller spørge en underviser om noget blot kan henvende sig til en af sine mange bekendte på studiet. Desuden vil et sundt netværk holde den studerende til ilden og øge arbejdsmoralen.

Kulturelt set giver en større kreds større og mere diverse muligheder for at efterprøve sine kreative sider og der er bedre chancer for at finde fælles interesser.

Socialt giver en større omgangskreds inden for faget større mulighed for at knytte faste sociale bånd. Hvilket både hjælper til at undgå frafald pga. depression og ensomhed og forudsat et sundt studiemiljø giver det et incitement til at følge sine studier og øger interessen for dem.

Karriermæssigt vil et bedre studiemiljø lede til forbedret netværksdannelse, som senere vil lede til bedre bånd mellem erhvervslivet og studielivet. Det vil gøre det lettere for den studerende at finde sig til rette i livet efter universitetet og for den tidligere SDU uddannede at finde kvalificerede medarbejdere.

Men hvad er et godt studiemiljø?

Hvordan forbedre vi de fire felter ridset op for oven. Hvordan undgår vi at et styrket social liv skaber negative incitementer? er konkurrence godt eller dårligt? Hvordan kan vi skabe en følelse af kontinuietet og sammenhold på studiet? Og når vi først har forbedret et bedre studiemiljø hvordan sikre vi så at det vare ved?

En stor del af svaret er for mig tradition og positiv konkurrence. Tradition for at sikre kontinuiteten og følelsen af fælleskab, positiv konkurrence for at øge fagligheden og incitere at forbedre sig.

For øjeblikket forkommer det at universitet blot vil have os til at bestå med de laveste karakter muligt, det er udmærket (i den moderne forstand) hvis vi kan gøre det bedre, men vi bliver opfordret til middelmådighed ikke ekstraordinæritet. En skam, taget i betragtning at universitetet, på trods af demokratisering og folkeliggørelse, er den højeste udannelsesinstans i landet. Det bliver ikke bedre end os, med mindre selvfølgeligt at vi overlader uddannelsen af top-litterater til de andre universiteter og finder os i at producere gode men ikke fantastiske litterater. Det virker som vi lider af præstationsangst og mindreværdskomplekser.

Vi er selvfølgeligt begrænset af budget og politiske restriktioner, som et humanistisk æstetisk studie er vi jo ikke ligefrem velsete i disse effektive profit-orienterede tider. Men hvis vi ikke kan ændrer på den ydre form, kan vi i det mindste ændrer på den indre form, på attituden, på selvværdet.

Forslag:

Lav en række priser/titler/udnævnelser – whatever – hvert år – lad de studerende nominere hinanden til en "kommision" hold en afstemmelse (nemt med internettet) og annoncer udnævnelserne til en årlig (eller semester)-lig fest. Sæt resultaterne i sten, til beskuelse for eftertiden

Årbøger m. fotos og korte biograf

Litterær café – biugentligt, ugentligt, whatever – inviter interesante talere og servér kaffe/øl. Hav eventuelt stand-up-analysis arrangementer. Oplæsninger af egne digte/noveller osv. Skab et forum for uformelt paralel-fagligt samværd. Kunne eventuelt gøres i samarbejde m. studenterhuset

Dette kræver en orginasition til at arrangere og fastholde disse traditioner eller en styrkelse af fagrådet. Det ville eventuelt være en fordel at ligge organisationen ved siden af fagrådet for at undgå økonomiske konfikter.

Det kræver også financiering... Selve center-nævnet har ikke penge til det, og hvis vi vil undgå bruger-betaling må vi finde sponsore..