טכנולוגיות תקשורת וחברויות במעבר בין תיכון לאוניברסיטה

מטרת המחקר
בפרק זה אנו בוחנים כיצד בוגרים צעירים שומרים על קשרי חברות כאשר הם מתמודדים עם אירועים המתרחשים בחייהם ומאיימים אליהם, כגון מעבר מתיכון לקולג'. במיוחד אנו בודקים את תפקיד הטלפון ותקשורת באמצעות מחשב כפי שהם ממלאים בשימור קשרי החברות כאשר קבוצות החברים מתרחקים זה מזה גיאוגרפית.

=מה ידוע על הנושא עד כה?==
 * חברה זקוקה להשקעה של מאמץ, אחרת, כוח צֶנְטְרִיפֶּטָלִי אופייני גורם לחברות להתפרק.
 * גורמים אשר מביאים אנשים יחד הם: תחומי עניין משותפים, מטרות עבודה משוטפות, יופי חיצוני או קסם אישי מאבדים את כוחם עם הזמן. גורמים אלה חייבים להיות מתוגברים   ע"י יחסים התנהגותיים והם אשר משפיעים האם מערכת יחסים תהייה מעורכת ותישמר או חסרת ערכים ובעצם תקרוס
 * החל משנות ה 30 ידוע לנו כי קירבה פיסית מגבירה את החיבה בידידות ויחסים רומנטיים
 * קירבה פיסית היא הגורם להתפתחות, צמיחה, המשכיות ושמירה של קשרים אישיים כאשר מנגד ריחוק פיסי מוביל להתפקרות של קשרים אלה
 * כאשר אנשים נפרדים, מתרחקים, שני גורמים תורמים לדעיכה של מערכות יחסים מקוריות. הראשון, הוא כי קשה מאוד לתקשר עם אנשים במיקום המקורי אותו האדם עזב. השני, יצירת מערכות יחסים, קשרים במיקום החדש מצריכה זמן ותשומת לב, אשר אותו אדם היה צריך להקדיש לצורך שמירה על קשרים קודמים.

שיטת המחקר
בכדי לבחון את תפקיד של טכנולוגיות תקשורת בחברויות קיימות, אנחנו עקבנו אחרי תלמידי תיכון בזמן מעבר ללימודים בקולג' – מצב אשר מציב את הקשר הקיים בסכנה. בזמן המעבר שלהם מתיכון לקולג', תלמידים עוברים מעולם מאובטח המאוכלס בחברים מהתיכון אשר לומדים באותו בית הספר או גרים באותה עיירה, לעולם בו הקשרים נרתמים כאשר גם התלמידים וגם החברים משנים את מיקומם מחדש. מערכות יחסים אשר נתמכו בעבר ע"י קירוב גיאוגרפי נמצאים תחת איום. למרות זאת, מערכות יחסים חדשות נוצרות בתחילת הקולג' ונתמכים ע"י קירבה פיסית. מערכות יחסים חדשות יכולות לדחוק את הישנות. ע"י מעקב אחר כיוון ההתפתחות של מערכות יחסים של חברות ישנות מתיכון והחדשות מקולג' אנחנו הארכנו כיצד התקשורת בכלל וסוגי מדיה שונים בפרט משפעיות על התפתחות והתנהלות של מערכות היחסים. למחקר היו שתי דגימות אשר בדקו בוגרי תיכון משנתונים שונים. בשני המקרים אנחנו ביקשנו מבוגרי התיכון בסוף שנת הלימודים לזהות 20 חברים והכרויות מהתיכון. בסוף הסמסטר הראשון אותם משיבים התבקשו שוב לזהות עד 20 חברויות אותם פיתחו בקולג'. חוץ מזה בקבוצה הראשונה אנחנו דגמנו 4 חברים מהתיכון ו4 חברים מקולג'. בקבוצה השנייה אנחנו דגמנו 3 חברים מתיכון ו 3 חברים מקולג'.הנבדקים דיווחו על תדירות התקשרות עם בן הזוג למערכת יחסים ( לא רומנטי) בצורה אישית, ועל סוגי התקשורת השונים טלפון, IM, דוא"ל ולגבי קירבתם הפסיכולוגית לגבי אותו שותף. עקבנו אחר מערכות יחסים אלה למעלה מ3 שנים. השתמשנו בצמיחה היררכית ליניארית בכדי לבדוק את השפעת של זמן התקשרות ואת התדירות על שינוי בקרבה פסיכולוגית.

צורת הדגימה
אנחנו אספנו נתונים משני מדגמים של תלמידי תיכון. הדגימה הראשונה כללה 500 תלמידי תיכון אשר התקבלו לאוניברסיטת פיטסבורג ( PA ) באביב 2000. אשר מוינו ביחס למרחק מבית: 100 היות תלמידים אשר בצורה אקראית נבחרו מסביבה של 15 ק"מ בסביבת האוניברסיטה. 100 היו תושבי חוץ, ו300 היו סטודנטים אשר נבחרו בצורה אקראית ע"י מיקוד הדואר שלהם בארה"ב. הדגימה השנייה כללה 500 סטודנטים אשר התקבלו ללימודי באותה אוניברסיטה באביב 2001. אשר גם הם חולקו לקבוצות לפי מרחק: 100 היו מסביבת 15 ק"מ מפטסבורג, 100 נבחרו בצורה אקראית מסביבת פיטסבורג ברדיוס של 100-200 ק"מ, 100 סטודנטים נבחרו בצורה אקראית ממרחק של 400-800 מיילים ו100 ממרחק של 1700-5000 מיילים מפיטסבורג.  ו 100 נוספים נבחרו באקראי מתוך סטודנטים בינ"ל.

הפרמטרים שנבדקו
1. קירבה פסיכולוגית של הנבדק לאדם מסויים 2. כיצד השתנו מערכות יחסים של המשיבים עם שותפיהם לחברות במהלך הזמן. 3. תדירות התקשורת של הנבדק במדיה שנבדקה

==