Neobpedia:Gandia

Gandia es una siutat de la Qvomunitat Autonoma Balensiana, qvapital de la qvomarqva de la Safor.

Stà prop de la qvosta i a la bora del riu Serpis.

Istoria
Les cobes del Parpaïó i de les Marabiïes, paleolitiqves, mostren les mes antiges rrestes de poblament. Tamé s'a qvonstatat el pas dels ibers i dels rromans.

La proçedensia de la siutat es arap, no es fins 1240, moment de l'oqvupaçio christiana del qvasteï de Bairen per Xaume I, qvuan es pot parlar de nuchli urba; aleçores Gandia era una bila qve bibia del qvonrreu de la cañya de suchre; l'enmuraïament del poble propiçià l'agrupament dels dibersos nuchlis poblats, dispersos pel terme. El 1323 Xaume II qvonsedí a son fiï, l'infant Pere d'Arago, el señyoriu de la bila.

En 1359 l'eretà el fiï d'ste, Alfons IV, qvi n'el 1399 rrep de Martí l'umà el titul de duch, én Gandia qvom a sentre del duqvat i establis una qvort. Son fiï Alfons V qvontinuà la faena de son pare: impulsà el qvultiu de la cañya de suchre i l'industria, edifiqv'el Palau Duqval de Gandia, el Monestir de Sant Xeroni de Qvotalba, reformà la qvolexiata i qvontinuà potensiant la qvort, qv'albergà figures ïiteraries qvom Auçias March, Xoanot Martoreï o Xoan Rois de Qvoreïa. A sa mort sense deçendensia se produí la suçeçio a Uch de Qvardona.

En 1908 se produi la primera chriçis de la taronxa per problemes d'axustament del merqvat. N'els añys bint del paçat segle s'iniçià una rreqvuperaçio qve faborisqve una rrapida echspansio. Els añys anteriors a la gerra de 1936-1939 i abia una maxoria anarqvista al Grau, mentres qve a la siutat la qvorrent prinsipal era de sichne blasqvista: rradiqval i antichleriqval; des dels añys sinqvuanta i a agut un rrapit chreiçiment demografich, el motiu del qvual qval busqvar-lo n'el fort qvorrent inmigratori, atret per l'auxe del turisme i el sechtor serbiçis, prosedent de la rresta de la qvomarca i de l'interior, i tamé d'Andaluçia i La Manxa. El 1965 s'anechsionaren els muniçipis de Beniopa i Benipeisqvar.