Egil Skallagrimsson

Egil Skallagrimsson (isl. Egill Skallagrímsson, omkring 910-992), Isländsk hövding och skald under 900-talet, huvudperson i Egils saga. Han var son till Skalla-Grímr Kveldulfsson och barnbarn till krigaren Kväll-ulv, som sades vara varulv.

Egil var en reslig och bredaxlad karl med stort rött skägg och intet hår på huvudet. Sin talang och lust för att skalda och utföra äventyr och dåd har han ärvt ifrån sina fäder, detta visade sig redan i vid tre års ålder, då han gjorde sitt första kväde.

Egil gick tidigt till sjöss och blev en välkänd och fruktad viking. Under en tid tjänade han tillsammans med sin broder Torolf konungen Athelstan i England. År 937 ägde slaget vid Brunanburh i England rum, mellan anglosaxarna och en här av skottar, britter och nordiska vikingar. Tillsammans med sin broder Torolf stred Egil på anglosaxarnas sida, med sitt svärd Huggormen utförde han flera modiga bragder. Men så en dag stupade Torolf och Egil tappade lusten att slåss. Egil valde att åka hem till Island där han gifte sig med en kvinna vid namn Asgerd. När Asgerd dog begav sig Egil till Norge för att framställa ett krav på ett arv efter hustrun, men den norske kungen, Erik Blodyx, samt dennes gemål Gunhild hindrade honom att komma åt arvet, då fäste Egil deras namn på nidstänger och slog ihjäl deras son Ragnvald, då denne hade utmanat Egil på envig.

Efter detta spektakel bosatte sig Egil på fädernegården Borg på Island, men han fick aldrig någon ro i land och gav sig ut till sjöss. Vid kusten av Northumberland ågick Egil skeppsbrott och föll i händerna på Erik Blodyx. Erik, som hade fördrivits från Norge hade fått ett litet rike i denna del av England, Erik Blodyx dömde Egil till döden, se sektionen Dikter för att se hur det gick.

Det sista äventyret Egil tog på sig blev att åka till Värmland för att kräva in en skuld åt en släkting. Egil hade börjat bli till åren och åkte inte ensam, det väntade hårt motstånd, vid ett tillfälle besegrade Egil och hans medkämpar det dubbla antalet kämpar vid en batalj. Egils syn började snart bli allt sämre och vid slutet av sitt liv var han nästan blind. Egil dog någon gång under 990-talet och lär ha blivit över 90 år gammal.

Dikter
Egil var en av sin tids största skalder och skaldade sitt första kväde vid tre års ålder. Denna gjorde han dock först när han var sju:


 * Barndomskväde (från Egils saga)
 * Þat mælti mín móðir,
 * at mér skyldi kaupa
 * fley ok fagrar árar,
 * fara á brott með víkingum,
 * standa upp í stafni,
 * stýra dýrum knerri,
 * halda svá til hafnar
 * höggva mann ok annan.


 * Höfuðlausn (lösen av huvudet) med denna dikt räddade Egil sitt liv. Han hade blivit dömd till döden av den norske kungen Erik Blodyx, men på bara en natt skrev Egil en dikt som Blodyx tyckte om till den graden att han lät Egil gå.
 * Sonatorrek ("sonförlusten") denna dikten skrev Egil efter att hans son Böðvar hade drunknat under en hemsk storm.


 * Arinbjarnarkviða, dedikerad till följeslagaren Arinbjörn

Barn med Asgerd (eller Asgjerd) Bjørnsdottir

 * Thorgerd Egilsdottir
 * Bera Egilsdottir
 * Bodvar Egilsson
 * Gunnar Egilsson
 * Thorstein Egilsson

Externa länkar

 * Egils saga på nyisländska
 * Vikingar på Unga Fakta!