תרגום מאמר מס'3

מאמר מס' 3 The consumption junction revisited"" רשתות וקונטקסטים Maria Bakardijieva

בפרק זה אני מפענחת שימוש ביתי באינטרנט, "בעזרת תיאורית "המפעיל הרשתי" (Callon, 1987; Law, 1987). ליתר דיוק, אני הולכת בדרך שמציעה Cowan (1987) שסללה גישת מפעיל-רשת שלקחה את המשתמש כנקודת התחלה. מטרת הפרויקט של Cowan (1987) הייתה הבנת הרשת שמחברת את המשתמשים והטכנולוגיה ביחד מ"צומת הצרכנות, המקום והזמן בהם הצרכן בוחר בין טכנולוגיות מתחרות". Cowan מאמינה שגרסת מפעיל-רשת מרוכזת צרכנים כזו, יכולה לעזור בהסבר הצלחתם או כישלונם של טכנולוגיות שונות. בשבילה, צומת הצרכנות סימנה את "האינטרפייס בו מתרחשת התפזרות הטכנולוגיה" וגם "המקום בו הטכנולוגיות מתחילות לארגן מחדש את המבנים החברותיים". בהתפתחות קצת אחרת המעודדת ע"י התיאוריה של "המפעיל הרשתי" (""Actor Network Theory), Gomart & Hennion (1999) מרחיבים על "סוציולוגית הקשר" דרך חקר חובבי מוסיקה ומשתמשי סמים. הם מציגים את רעיון "רשתות נושאים" שמנסה לתפוס את הדרכים בהן "הסובייקט יכול לצאת כאשר הוא נכנע בעצמו לאוסף של מגבלות". מגבלות אלו נכפות ע"י גופים הנמצאים בסביבה המקומית, כולל חפצים ואנשים, או שחקנים שנקשרים יחד לתוך רשת. Gomart & Hennion מציעים שהפיכת רשתות אלו לנושא מחקר תעזור למפענחים להמשיך הלאה מעבר לשאלות כמו "מי משחק?" ו"מה קובע ומה נקבע?" במקום זה, מפענחים יכולים להתמקד על השאלה "מה קורה?". בדרך זו אפשר היה להתגבר על דואליזמות כמו מה קורה בין סוכנות ומבנה, פעילות ופסיביות וחופש וניתן להחליף אותם בתמונת איחוד הדדי בין הסובייקטים וסביבתם וכך ליצור סביבה גמישה יותר. בנוסף, Gomart & Hennion משתמשים ברעיון של Foucault הוא הגה את הרגיון של ההתפלגות (“dispositif”) על מנת ולהגדיר את מוקד המפנחים כ"טקטיקות וטכניקות שמאפשרות יציאת נושא כאשר הוא נכנסלהתפלגות. בתוך ההתפלגות, החפצים מייצגים מתווכים ולא מטרות. אין להם תכונות משלהם, אך הם רוכשים תכונות "תלויות בפעילויות של המשתמש". אני מאמינה שרעיונות אלה יכולים להפיק תוצאות מעניינות כאשר מיישמים אותם, וכפיתרון לאי ודאויות הנוצרות ע"י האינטראקציה בין משתמשים וטכנולוגיות. האם טכנולוגיות כופות קיבועים כפי שמספר רב של מחקרים מציעים? האם הם כוללים ומפעילים את כוונות של אלה שייצרו אותם? האם הם כלים ניטרליים בשימוש הרצון החופשי של המשתמשים לקראת השגת התוצאות הרצויות? הסוגים השונים של תיאוריות מפעיל-רשת המוזכרות כאן מראים שאם נלמד יותר על האינטראקציה בין נושאים וטכנולוגיות אם אנו עוזבים את החיפוש אחרי קביעות פשוטות. טכנולוגיות ומשתמשים בדרך כלל מתמזגים  אחד עם השני ע"י התקשרות יחד לרשתות מעורבות. לפי תיאורית "המפעיל הרשתי" ("Actor Network Theory"), טכנולוגיות ןמכשירים מייצגים רשתות אלמנטים גם אנושיים וגם לא-אנושיים. סובייקטים, או משתמשים, יוצאים מרישות האלמנטים השונים בסביבתם, כולל חפצים טכנולוגיים (Gomart & Hennion, 1999). פעילות ופסיביות, חופש וקביעות – כולם מפוזרים מעבר לרשת. הם לא נכס מהותי או דברים ששייכים לאף אחד ממרכיביה. באופן פרדוקסלי, גישה יחסית זאת נותנת תובנה בעלת ערך לחלק מהתוצאות הלא צפויות של חידושים טכנולוגיים, וגם לתוך המהפכים של הסובייקטים כתוצאת מהתעסקותם בטכנולוגיות. בשאר פרק זה, אני מיישמת גישה זאת להתפלגות האינטרנט, טכנולוגית תקשרות יוצאת דופן שמשכה אוכלוסיית משתמשים ענקית בשנים האחרונות. אני מדווחת על תוצאות מחקר שהתמקד על אינטגרציית האינטרנט לחיי יום-יום של משתמשים רגילים שמתקשרים עמה מהבית. מטרתי היא לתאר את רשתות המפעילים שמבטיחים התקשרות – או במובן קונסטרוקטיבי יותר, "סטביליזציה" (Pinch & Bijker, 1987) של השימוש. אני מאמינה שמעקב אחרי הדינאמיקה של רשתות אלו יכול לעזור לנו להבין את גורלו החברותי ומשמעותו של האינטרנט לעומק ובפרטים. זה עשוי להדגים איך סובייקטים משנים את המדיה דרך גילוי תכונותיו הפוטנציאליות ביחס לנסיבות חברותיות ספציפיות שלהם. יחס עם זאת, אפשר לעקוב אחרי שינויים בסובייקטים עצמם כאשר הם הופכים להיות משתמשי אינטרנט וכך נכנסים לקשרים והתקשרויות חדשות שהטכנולוגיה מאפשרת. תוצאה חשובה של פענוח זה היא ההבנה שהתכונות וההשפעות האוניברסאליות של האינטרנט הוא מדוע המשתמשים מייצרים קשרים מסוגים שונים עם האינטרנט? כתוצאה מכך, ההשפעות או השינויים בדרך הפעילות, בקשרים חברותיים וארגון חברתי המופעלים ע"י האינטרנט הם מגוונים לגמרי – אך מגוונות זאת לא צריכה להפריע למחקר. אי הסבירות של מציאת השפעה אחת גדולה, הוא המסר של המדיה כתבנית. McLuhanist, לא עושה את הפענוח ללא תועלת. היא מושכת את תשומת הלב בחיפוש אחרי הבנת סוגי ההתקשרות ורשתות שאנו בונים עם ודרך הטכנולוגיה הזאת. רשתות אלו הם בדיוק מה שמגדירות אותנו כסובייקטים וגם העולם החברותי שאנו חיים בו.

עיצוב המחקר האתגר הספציפי של מחקר זה לעקוב אחר השימוש בטכנולוגיה כדי לתפוס את הפעילויות היום-יומיות הכוללות את האינטרנט. שיטות איסוף הנתונים כללו ראיונות לעומק וביקורי בית אצל עשרים משפחות במעמד התחתון-בינוני באזור וונקובר (Vancouver, Canada) בשנים 1998 ו-1999. תהליך המחקר כלל ארבעה רכיבים משלימים וכמה השלמות: ראשית, ראיון אישי מתוכנן בו המרואיינים התבקשו לספר סיפורים קצרים המתארים איך הם "אימצו" ((Silverstone, 1994 את האינטרנט. שנית, ביקור בסביבת המחשב והמרחב הקשור לאינטרנט בבית של המרואיין. שלישית, טיול ב"מרחב המחשב" הנוצר ע"י הרגלי שימוש האינטרנט: בדיקת תיקיות הנשמרות במחשבי המשתמשים או ע"י מספק השרות. תיקיות אלה כוללות בדרך כלל סימניות, פנקסי כתובות, ליבות דואר,וכול'. טכניקה זאת אפשרה לי לבחון את "החפצים האלקטרוניים" המיוצרים ע"י המשתמשים כאשר הם נכנסו ותמרנו את החומר שהוציאו מהרשת. חשוב לציין שבטיול זה הייתי מודרכת ע"י המרואיינים שלי שהסבירו את משמעות וחשיבות החפצים הדיגיטאליים שנמצאו בזיכרון המחשב. רביעית, ראיון קבוצתי קצר עם משפחות המרואיינים בו הם התבקשו לדון על שימוש האינטרנט בבתיהם. מרואיינים גויסו ע"י בחירה שלי. התנאים שלי היו שהנחקרים לא עוסקים בעבודה הקשורה לעיצוב, ייצור או שיווק של טכנולוגיה, תכולה או שירותים לאינטרנט; אנשים שמשלמים להתקשרות לאינטרנט מהתקציב הפרטי שלהם ושמשתמשים באינטרנט יותר משלוש פעמים בשבוע. בסך הכול, נעשו 20 ביקורי בית. עשרים ושניים מרואיינים מרכזיים (11 גברים ו-11 נשים) ושבעה חברי משפחה נוספים רואיינו. קבוצה זאת כללה אנשים בעלי תכונות סוציו-דמוגרפיות שונות. הניסיונות שלהם בשימוש באינטרנט השתנה משנה אחת לשמונה שנים, עם ממוצע של שלוש שנים. לרוב חברי הקבוצה ההכנסה למשפחה הייתה צנועה: בין 20,000CAN$ עד 50,000CAN$ לשנה. (שלוש משפחות בעלי הכנסה שנתית בין 50,000$ ו-100,000$ היו יוצאי דופן ומשפחה אחת בעלת הכנסה שנתית של יותר מ-100,000$). משתתפי המחקר באו ממעמד כלכלי נמוך יותר מהמעמד הבינוני המסודר שבדרך כלל מתייחסים למחשבים ביתיים ושימוש באינטרנט בזמנים אלו (1998-1999). חלק זה מתמקד בסיפורים של המרואיינים שלי בגין הפגישות הראשונות שלהם וניסיונותיהם הראשונים באינטרנט. הוא עוקב אחרי הדרכים בהן הקשר לאינטרנט הביתי הפך להיות "רשת הטרוגנית" (Callon, 1987) של אלמנטים טכניים, חברותיים, נושאים לשיחה ולמחשבה, כולל ציוד, הודעות תקשורתיות, יחסים בין-אישיים ופענוחים של השימושיות של המדיה. אני מזהה את ה"מתווכים" האחראים ליציאת רשת זו ומנסה להסביר איך ולמה הקשרים ביניהם התרחשו. אני טוענת שחדירת האינטרנט לבתים פרטיים, כפי שנראה מצד המשתמש, מייצגת את התהליך היצירתי שהופך בן אדם למשתמש אינטרנט ביתי. בדרך כלל, אפשר למפות את התהליך הזה כך: הוא מתרחש במיקרו-מצבים יום-יומיים ובא משיחות ציבוריות, הרגלים ארגוניים, הגיון מציאותי וניסיון של עמיתים. הוא כולל פענוחים מקומיים של הטכנולוגיה והתגלות תכונותיה כאשר היא מאפשרת התקשרויות חדשות עם גופים אחרים בעולם החיצוני. המשתמשים מיצרים רשתות חדשות וכך הגדרות מעשיות של האינטרנט – חלק מהם קשורים לאלה המעוצבים ע"י מעצבים וחלק לא צפויים - בפעילות אסטרטגית או בתגובה להתקשרויות ואפשרויות פעילויות חדשות אלו. דרך תהליך זה, יוצאים ומתרבים סוגים שונים של משתמשים.

התפתחות קשר האינטרנט הביתי מתווכים טכניים המחשב הוא האלמנט הראשון שמצא מקום בבית של המשתמש העתידי. הוא בדרך כלל הגיע לשם כתוצאה מפעילות יצירתית כמו עבודה או לימודים. ברוב המקרים, הצורך להשתמש במחשב בבית דרוש באופן ספציפי ע"י ארגון מסוים או שההוצאה על הקניה הייתה מוצדקת בגלל היעילות שבשימוש בפעילויות רווחיות.	"כבר היה לנו מחשב. אשתי קנתה אותו למחקר שלה ללימודים לתואר שני (באוניברסיטה)".   Theodore )5, פקח חנייה).	"פתחתי עסק עצמי במשך כמה שנים. כבר היה לי מחשב, מודל 286, לא היה מספיק טוב ל-Auto-CAD (תוכנה לשרטוט), מודל 486 שבזמנו היה הכי טוב אך היום הוא כבר ישן ולא מעודכן." (Reiner, 62, טכנאי הנדסה מכאנית בגמלאות).	שאלה: מה עשית במחשב שלך לפני שהתחברת לאינטרנט?	תשובה: "כתיבת מכתבים, עבודה בתמלילן, עסקתי באבטחה לתקופה מסוימת, עסקתי בדברים בסיסיים – מכרתי מוצרי בטיחות כמו מצלמות וניהלתי את החשבונות ותיקים." (Jane, 35, עקרת בית). בקבוצה השנייה שנבדקה, הרצון לרכוש מחשב נגרם ע"י שיחות ציבוריות, שיחות אלו יצרו אצלם מודעות לחברת האינפורמציה או עידן המחשבים. "כאשר קבלנו את המחשב לראשונה, זה היה בעצם לילדים וגם שאנו נהיה מעודכנים בצורה טכנית" הסבירה Sophie, תזונאית בת 35. "כדי להיות מעודכנים בצורה טכנית" היה בעצם התירוץ להיות מעודכנים בהתפתחות המחשבים – לא בגלל יישומים מעשיים אלא למטרת זהות עצמית כחברה בעידן המחשבים. בצורה דומה, Martha הרגישה צורך "להעלות" את עצמה ע"י רכישת מחשב, ציוד ומיומנות:	"קניתי מחשב מפני שהיתי צריכה גיליונות (תמלילן) ומשחקים. לא לעבודה, לקבוצה ללא רווחים. מפני שניהלתי חשבונות לקבוצה, בהתחלה הייתי צריכה ללכת לבית של השכנה כדי להשתמש במחשב שלהם.... אני לא מפחדת ממחשבים ועבדתי הרבה עם מאגרי מידע במחשב בבית ספר של בני שהוא למד בכיתה ה', כלומר לפני שבע שנים.... מפני שהם חיפשו מתנדבים לבית הספר וחשבתי שזאת הזדמנות טובה להישאר בבית ספר ולשמור עליו וגם להתרגל למחשב. לקחתי קורס בסיסי בתכנות שנה לפני זה....חשבתי שבעידן המחשב אני צריכה להישאר בתמונה." (Martha, 41, עוטפת בשר). בקבוצה השלישית, רכישת המחשב נגרמה כתוצאה מסקרנות בלבד ובגלל זמינות הציוד, אפילו בצורה לא מסודרת ומתקדמת. לדוגמא, Garry:	"אחי בדיוק שידרג את המחשב שלו. הוא עובד כשמאי בחברת ביטוח ומשתמש במחשב כל הזמן. כך הוא שידרג והציע לי את המחשב הזה. הוא הציע לי שלוש או ארבע פעמים לפני זה ותמיד סירבתי ובסוף אמרתי כן." (Garry, 67, מפעיל רדיו בחיל הים בגמלאות). למרות שהמחשבים הם ציוד הכרחי לגישה לאינטרנט, הם דורשים עוד התפתחות, גם באופן טכני וגם באופן רעיוני, כדי להפוך אותם ממכשירים בודדים לשמירת תיקיות או לשימוש כמכשירי תקשורת. מה גרם למרואיינים לקחת צעד זה? מה הפך את האינטרנט כל כך מושך שהם היו מוכנים להשקיע מקורות ומאמצים כדי להתקשר אליו? למרות העובדה שהמרואיינים במחקר זה לא היו מקצוענים בטכנולוגית המידע, חלקם עברו שכנועים מצד מעביד או מקום לימודים להתחבר לאינטרנט בבית. שכנועים אלה היו חזקים יותר בקרב אלו שלמדו באוניברסיטה או מכללה. אחרים פשוט הגיעו למסקנה שיהיה נוח להעביר תיקים וחומרים בין המשרד והבית או לעסוק במחקר הקשור לעבודה או לימודים באינטרנט מהבית. המשתמשים ראו את האינטרנט בבית כדרך לשתף עבודה/חינוך וחי משפחה בצורה חלקה יותר וזה אפשר מעבר חלק יותר.	"התחברתי לאינטרנט מפני שלמדתי להיות אחות (קורס במכללה)..... והם המליצו על זה כמקור מחקר כדי לחפש כל מיני דברים שונים שנצטרך לעשות כאחיות.... אני חשבתי שאפשר להשתמש רק בחיבור האינטרנט שקיים בבית ספר על מנת לגלוש בכתובות שקבלנו מבית הפר.... אך הוא (בעלי) אמר שבמציאות קל יותר להשתמש בזה מהבית, כיוון שזה יותר קל, והוא צודק, מפני שברגע שסיימתי את הלימודים רציתי לבוא הביתה." (Sophie, 35, תזונאית במשרה חלקית). אפשרויות חדשות לשימוש גם בעבודה וגם בבית התפתחו בדמיונם של המשתמשים,מיד כשהאינטרנט נכנס לבתים שלהם. "אני בודקת אפשרות לקורסים on-line דרך אתרים המאפשרים לי זאת.. אני רוצה לקחת הרבה קורסים on-line. אני אוהבת גם ללמוד פנים מול פנים אך לפעמים זה מפריע, צריך לנסוע באוטובוס. לאחרונה סיימתי שלוש שנים לימודי ניהול עסקים (במכללה) וזה הצריך אותי לנסוע ללימודים פעם בשבוע. אהבתי את האינטראקציה, אהבתי את האנשים, קיבלתי משוב ממרצים. אך זה דורש גם זמן להגיע אז אני מעדיפה לקחת קורס on-line." (Martha). " אני שולחת קורות חיים לחיפוש עבודה בתחומים כמו הקמת אתרי אינטרנט, תחזוקה או כל דבר אחר שקשור לאינטרנט. יותר ויותר עסקים מתחילים להופיע באינטרנט; לחלק מהם אין קשר עם מחשבים או האינטרנט עצמו, אך הם צריכים אנשים בעלי ניסיון עם זה" (Patrick, 33 טכנאי אלקטרוניקה). לקבוצת משתמשים אחרת, לא היה כמעט שום קשר בין התעניינות או מחויבות מעשית והחלטה להתחבר לאינטרנט. "ההתעניינות הרבה של המדיה,כל הסוגים השונים של דיונים שמפזרים מסרים מרגשים על האינטרנט בתרבות שלנו, גרמו לאנשים להתעניין ולרצות לבדוק "מה באמת קורה שם", מספר מרואיין אחר.	"למה רציתי להתחבר? מפני שהאינטרנט באופנה, מדברים הרבה על זה ואני רואה אפשרויות עסקיות בתחום זה. ההתרגשות שבקבלת משהו חדש הייתה הסיבה הראשית" (Patrick). במקרה של סוג נוסף של מרואיינים, האפשרויות באינטרנט באו מצורך אישי חזק.	"חבר ספר לי על האינטרנט. היה לו בן אחד בקלגרי ובן אחר במונטריאול והוא ספר לי שכל לילה הוא קבל דוא"ל מהם ושלח אליהם בחזרה. אני שאלתי אותו "איך אתה עושה את זה? כמה זה עולה לך?" והוא אמר "זה לא עולה לי כלום. רוצה לנסות?" (John, 73, מהנדס מכאניקה בגמלאות). משתמשים כמו Garry (ציטוט למעלה) ו-Ellen ראו את האינטרנט כפתרון לבעיות אישיות קריטיות. במקרה שלהם, השימוש ככלי התקשרות גרם להם להביא מחשב הביתה:	"אני סובל מדלקת מפרקים מאז 1992 ושמעתי שקיים אתר שדרכו אפשר להיפגש עם אחרים שסובלים ממחלה זאת. ידעתי שזו ההזדמנות שלי להשתמש באינטרנט למשהו שיעזור לי...... ראיתי מחשבים בספריה והייתי סקרן, אך לא הצלחתי להבין איך הם יוכלו לעזור לי. אני לא מעוניין ללמוד שום דבר לא שימוש"י. (Garry). עבור Ellen, שהייתה פעם עורכת ובעלת מגבלה שכובלת אותה בבית, המחשב יצר קשר פוטנציאלי לעולם החיצוני.	"חבר שלי בא אלי ואמר לי "אני הולך לחבר אותך לאינטרנט ואני אראה לך איך להשתמש בזה" והפונקציה הספציפית הזאת הייתה שונה מהזמנים שעבדתי קודם ועזרה לי. המטרה הראשית הייתה לאפשר לי להתקשר עם קבוצת תמיכה". (Ellen). כך Ellen קבלה מחשב מקינטוש ישן מהחבר והתקשרה לאינטרנט בחינם דרך רשת הקהילה המקומית.

מתווכים אנושיים ואנשים מתווכים רכישת ידע בסיסי ומיומנות באינטרנט הם תנאים הכרחיים להתייצבות קשר האינטרנט הביתי והתמסדותו כטכנולוגיה ביתית פועלת. המרואיינים שלי רכשו את הידע והמיומנות במצבים פורמאליים כמו קורסי אינטרנט או לימוד, או בבית בעזרת חברים או משפחה בעלי ניסיון. היה ברור שההכרות עם האינטרנט התרחשה במקום אחר, ה"ביתיות" (Silverstone, 1994) של המדיה והאינטגרציה שלו לתוך מערכת הערכים, מטרות והרגלים של המשתמש, נגרמים לרוב ע"י חבר קרוב. דמות מתווך אנושי זה הופיע בסיפורי המרואיינים בתחילה כבן אדם שמתוקף תפקידו גרם להכרות בין המשתמש והטכנולוגיה.היה זה האדם ש"התחיל לספר על האינטרנט" או שעמד על כך שהמשתמש מתקשר כדי ששניהם יוכלו להתקשר אחד עם השני. בשלבים מאוחרים יותר, בן אדם זה היה מבקר בבית המשתמש (משתמש חדש), עוזר לו או לה להתקין את הציוד, מלמד להשתמש בתוכנה, מסביר אילו אתרים מומלצים לגלישה ועוד. בסך הכול, בן אדם זה פעל כמתווך בין עולם הטכנולוגיה והעולם האישי של המשתמש החדש. אני מגדירה את תפקיד מתווך זה בבניית קשר האינטרנט הביתי כ"מומחה חם" (Bakardjieva, 2005). המומחה החם הוא מומחה אינטרנט/טכנולוגיות מחשבים במובן מקצועי או רק במובן  יחסי ביחס למשתמש החדש. למומחים חמים יש בדרך כלל שתי תכונות: יש להם את הידע הדרוש לפעול בהצלחה מסוימת בעולם הטכנולוגי, אך באותו הזמן, הם חלק מעולם המשתמש וחולקים אתו ניסיונות, תחביבים וידע. לקיחת עמדה זו מאפשר למומחה חמים לתווך בין התכונות האוניברסאליות של הטכנולוגיה ותכולת המדיה המכריעה בצד אחד והמצב המקומי של המשתמש, צרכיו ורקעו מן הצד השני. בסיפור של Martha, תפקיד זה היה מיוחס לחבר מפרבר מרוחק שבא לבקר בביתה לכמה ימים כדי לעזור לה במחשב חדש: "שחקנו במחשב והוא השתמש בהרבה מונחים". כתוצאה מכך, התכתבויות עם חבר זה היה אחד השימושים הראשיים שלה בדוא"ל. Please note that all contributions to Scratchpad are considered to be released under the GNU Free Documentation License (see Project:Coלפי סיפורה של Theodore, המומחה החם היה בן-דוד,"איש תמיכה טכנית מקצועי" שנע כמו מיסיונר מעבר לצפון אמריקה וחבר את קרובי המשפחה שלו לאינטרנט. אותו בן?דוד נתן ל-Theodore את המודם הראשון שלו וכיוון אותו לרשימת דוא"ל שעניין אותו מאוד. החברים המומחים של John עזרו לו הרבה פעמים בטלפון עם בעיות במחשב. לפעמים Sophie ובעלה היו צריכים להתקשר עד קליפורניה כדי לקבל עזרה אישית במחשב מאב החורג של בעלה, מפענח מערכות במקצוע. Sandy התחברה לאינטרנט מהבית לפי המלצתו של אחד הפרופסורים שלה. היא תכננה לעזוב את הקורס שלו מפני שזה דרש מחקר באינטרנט והיא לא יכלה להשתמש במחשבים במעבדה בקמפוס בגלל העבודה במשרה חלקית שבה עבדה, הטיפול בילד הקטן שלה וגם התחייבויות משפחתיות. "הפרופסור שלח בחור בשם  Stanley שבא ועזר לי להתחבר לאינטרנט. בחור מאוד נחמד. ומאז אנו ידידים טובים. נפגשנו באוניברסיטה, הוא הסביר לי מה הייתי צריכה לעשות ואז הוא אמר "אני אבוא אליך" כי הייתי מבולבלת ולא הצלחתי להתחבר לבד. הוא בא וחיבר אותי והביא לי את התוכנה". (Sandy). בעזרת Stanley, Sandy למדה להשתמש בתוכנת צ'ט. הוא הפנה אותה לאתרים שיעזרו לה בגלישה ובהתחברות לתוכנות אחרות ועם מידע זה היא המשיכה לגלות מקורות עזרה טכנית ברשת עצמה:	"הרבה פעמים, ברגע שהתחברתי לצ'ט, קבלתי עזרה מהרבה אנשים, כמו Roland, שהיה בעל תואר במדעי מחשבים, והוא עזר לי מאוד".	"...יש הרבה אנשים שמחוברים ברשת ואם אתה נכנס לחדרי הצ'ט  ואתה צריך לבקש עזרה ואני חושבת שלבקש עזרה ולדעת איפה לקבל עזרה זה החלק הכי קשה.. "(Sandy). כשדברנו, פחות משנתיים אחרי שהכירה את האינטרנט, סיפרה Sandy שלעתים קרובות היא נותנת עזרה לאחרים שרוצים להתחבר מהבית. כאשר היא נתנה עזרה, היא נצלה מה שהיא למדה מ-Stanley וגם ממה שהיא גלתה לבד:	"עכשיו הרבה אנשים מבקשים ממני לחבר אותם לאינטרנט מפני שהם יודעים שאני מבלה שם הרבה. אחד הדברים הראשונים שאני מורידה זה תוכנת צ'ט ואני אומרת "כאן אתם יכולים לחפש עזרה" – ואם יש להם מחשב של מקינטוש אני מחברת אותם כך שהם יכולים להיכנס ישר לתוך החדר של עזרה לבעלי מחשבי מקינטוש. ואם אתה הולך לשם לבקש עזרה יש מאות אנשים שיכולים לעזור לך – יגידו לך לאן ללכת ומה לעשות. כך אפשר גם ליצור התקשרויות עם אנשים אחרים שיש להם מחשבים".                  (Sandy). סיפורים אלה מבהירים היטב את הקשרים בין המתווכים האנושיים והטכניים שמייצרים את הקשר האינטרנט הביתי. בעזרת העצות, המילים, הטובות הקטנות ואפילו מספר טלפון של המומחה הם הופכים לחלק אינטגראלי יחד עם החוטים והשבבים שעושים את החפץ למה שהוא בעולם המשתמש. חברים, קרובי משפחה וגם במידה מסוימת אנשים שעוזרים, אנשים אותם פוגשים בקבוצות או חדרי צ'ט לימדו את המרואיינים שלי לא רק לנווט באינטרנט, אלא גם מה שהם בעצמם גילו, את משמעות האינטרנט כמדיה לתקשורת. אותו הדבר קרה מאוחר יותר, כאשר חלק מהמרואיינים שלי למדו לשחק את תפקיד המומחים החמים למשתמשים חדשים פחות ידענים בסביבתם החברתית. לפי הניסיון של הרבה מהמרואיינים שחקרתי, קשר האינטרנט הביתי הורכב ומוצב ע"י התחברות לאנשים המקושרים שהביאו את הטכנולוגיה החדשה להישג יד. קשר יוצא דופן בין הרשתות הטכניות והחברותיות והפך את שני סוגי הרשתות לנגישות. "התחברתי בגלל הדוא"ל. כן, החברים וקרובי משפחה שלי.... אני מנסה להיזכר עם מי היו ההתקשרויות הראשונות מפני שעכשיו יש לי רשימת אנשי קשר באורך של שני קילומטר בערך. יש לי חברים ביפן ובכל מקום". (Martha ).	"יש לי אח במונטריאול והוא גילה את המחשב לפני שנתיים בערך. הוא גם מחובר לאינטרנט ואנו מתקשרים באופן סדיר כל הזמן".	שאלה: "ולא עשיתם כך לפניכן?"	"לא. אני לא סופר. אף פעם לא כתבתי מכתבים. להדפיס זה משהו אחר. לא יודע למה. קרוב לודאי מפני שיש בודק שגיאות כתיב אם אתה רוצה. זאת סיבה גדולה – אף פעם לא אהבתי לכתוב, כתיבת מכתבים וכול'. עכשיו שיש לי בודק שגיאות, אין בעיה, אני מרגיש הרבה יותר בטוח. אך כתיבה ביד זה לא עסק. היה קשה עם מכונות הכתיבה כי לא יכולת לתקן שגיאות. אך עם זה אפשר. אז זה דבר נפלא לבן אדם כמוני. אחי אומר אותו דבר. אז אנו מחליפים הודעות". (Reiner). 	"..ואני מדברת עם האחים שלי יותר עכשיו..... אם יש לי שאלה – כמו שאלת שורה אחת כזאת – יכול להיות שלא יכולתי לכתוב להם. יכול להיות שהיתי מתקשרת בטלפון, אך קשה להשיג אותם בבית מפני שהם אף פעם לא בבית ויש גם הבדלי שעות – הם גרים בטורונטו. ככה אני פשוט שולחת דוא"ל והם עונים מתי שהם רוצים וזה לא עולה כסף. זה קל". (Jane). החבר שכבר התחבר לדוא"ל, קבוצת התמיכה לחולי דלקת פרקים, הבן או אח הגר במדינה אחרת: כולם מחוברים ע"י חוטים, אלקטרוניקה ותוכנות כדי לייצר את הגרסה האישית של המשתמש באינטרנט והיישומים העיקריים שלו. באותו זמן, למרות שקשרים המתווכים אלו עם אנשים אחרים, המשתמשים-סובייקטים הגדירו את זהות העצמית ומקומם בעולם.

כוח הרשת: קשרי טכנולוגית המשתמש הקשרים בין משתמשים והאינטרנט וצורות השימוש, היו תוצאות של החיזוק ההדדי של אובייקט-סובייקט ורשתות חברותיות. אפשר היה לזהות מגוון קשרי משתמש-אינטרנט שונים תלויים בכוח רשתות המעורבות והמרכזיות שקפל האינטרנט בתוכם. משתמשים מסוימים שומרים על קשרים דרך שימוש מצומצם עם האינטרנט. מגוון היישומים שלהם היה צר יחסית. הם דאגו אך ורק למטרה מסוימת, שהוסתרה מאחורי הטכנולוגיה והטכנולוגיה למעשה הייתה פשוט צורת גישה. משתמשים אלה דרשו "שקיפות" בטכנולוגיה במובן שאין צורך לתת לטכנולוגיה תשומת לב מיוחדת. כישלון במציאת שקיפות כזו היה מקור לתסכול עבורם, אך משתמשים אלה לא היו מוכנים להשקיע זמן או כסף בשדרוג הציוד או המיומנות שלהם כדי לקבל את השקיפות הזאת. בעלי מחשבים ישנים וחיבורים במהירות נמוכה התרגזו על מגבלות אלו אך עמדו על כך שהציוד שלהם היה טוב למטרתם. בפשטות, לא איכפת להם ממנגנוני הטכנולוגיה. עבור משתמשים אחרים, הקשר עם האינטרנט היה חזק מאוד. אנשים אלה התעניינו מאוד בטכנולוגיה ושאפו להבין איך היא עובדת, אך זה לא אומר שהם חקרו את האינטרנט למטרות עסקיות או רצו להפוך למומחי מחשבים. דרך האינטרנט הם ניסו להגיע להתעניינות בטכנולוגיה עצמה – במובן שהטכנולוגיה מייצגת דבר שמאפשר גישה לרכיבים אחרים של הרשת שלהם. משתמשים אלה השקיעו הרבה זמן ומאמצים בהתעדכנות בהתפתחויות האחרונות בטכנולוגיה וגם ברור שמצאו די הנאה וגאווה בזה. יש כאן סוג התערבות משתמש באינטרנט במגוון שלם של פעילויות שונות קשורות לעבודה, פנאי, חינוך/לימודים, חברה וכו'. לא משנה שרובם לא הפיקו שום רווח חומרי מהמחשב או שימוש באינטרנט וההכנסה משפחתית הייתה נמוכה, הם שדרגו את הציוד בצורה סדירה והרחיבו את קשרי האינטרנט שלהם בתוספת של מכשירים נוספים. דוג' מתמלילים: שאלה: "למה קנית את הסורק?" תשובה: "כדי לסרוק תמונות לשלוח למשפחה (באנגליה). זה עלה 150-200$. הסורק הוא טוב רק למה שאתה צריך אותו. אפשר לצלם תמונות, להעביר אותם ל GIF (סוג של קובץ) ולשלוח אותם לאירופה או לשים אותם באתר. או שאפשר לסרוק תמונה של המשפחה, להדפיס ולשלוח במעטפה.	(תשובה נוספת) "..לרוב עבור בני. הוא אומן ומצייר הרבה ואני רוצה להוציא את התמונות שלו החוצה. זה עניין של בטחון-עצמי: על ידי זה הוא יכול להרגיש טוב מאוד לגבי העבודה שלו. לסוג משתמש שלישי, הטכנולוגיה של האינטרנט והמחשב היו מרגשים. Turkle (1984), חשיבותם של המטרות המעשיות של האינטרנט היו בצל לעומת איך שהטכנולוגיה גרמה להם להרגיש. מובא ציטוט קצר מהסבר שקבלתי ממרואיין אחד כאשר הוא הסביר לי על מחשבו: "בעצם קל מאוד להשתמש במכשיר שלי, אך עשיתי כמה דברים מסובכים שאחרים לא הצליחו. אני יכול לתת לכל אחד תרגילים פשוטים מאוד כדי לעשות מה שאני עושה. אנשים לא משתמשים ברוב הגימיקים שאני משתמש בהם, אך אני אוהב אותם. אין שוב דבר במסך שלי כעת שאני לא רוצה . (מראה לה תוכנה )..היופי בתכנה כזאת היא שהיא דורשת רק כ-100K" (Merlin, 58, מהנדס מכאניקה, מובטל). Merlin הלך לאיבוד בתוך הטכנולוגיה באופן פעיל ובהתנדבות כמו שמוסיקאים חובבים ומכורי סמים נכנעים לתשוקתם (ראה Gomart & Hennion, 1990). הוא היה מוטרד כל כך מתוכנות חדשות, מה שגרם להתאמה עצמית לטכנולוגיה והוא הרגיש שהוא עולה בחוכמתו על התוכנה המקורית, דבר שנתן לו הרגשה של עצמאות. קשר דומה קרה במקרה של סטודנט צעיר במכללה (Larry). חדרו היה מלא מכשירים מפורקים. הנאתו הייתה לבדוק מה מסתתר מתחת למכסה בשל האתגר הכרוך בכך. בדרך זאת, שלושה סוגים של קשרים בין משתמשים לבין טכנולוגית האינטרנט התפתחו. כדי להבין אותם, אני מתבססת על הפנומנולוגיה של הקשר האנושי לטכנולוגיה (Ihde, 1990 – "phenomenology of human-technology relations"). מאמר זה דן בצורות האחרות בהן הטכנולוגיה מתקבלת בעולם החיים הסובייקטיבי, Ihde הגדיר ארבעה סוגים של קשרים: קשרי התגלמות, קשרים הברתיים (hermeneutic), קשרים של להיות אחרת (alterity) וקשרי רקע (Ihde, 1990). בקשר התגלמות הטכנולוגיה מעוצבת בין המשתמש וסביבתו, בין הצופה והמצופה; בין העושה ואובייקט פעילותיו. רפרנט הצפייה והעשייה הוא בצד השני של הכלי או מערכת הטכנולוגיה. בקשר כזה, המשתמש לוקח את הטכנולוגיה כמעריך לגוף הנתפס או הפעיל שלו. המשתמשים האינסטרומנטאליים בקבוצת המרואיינים שלי התייחסו למחשב ולאינטרנט בצורה כזו: הם ציפו שהטכנולוגיה לא תהיה בולטת ולא תסיט את תשומת הלב או אנרגיה מעבר לה. Garry הסביר את ההרגשה הזאת דרך אמרה שכיחה: "אני רק רוצה שזה יעבוד" עבור משתמשים כאלה, העולם נמצא בצד השני של הטכנולוגיה ומאפשר הבנה ותמרון פחות או יותר מוצלחים, זה תלוי בכמה טכנולוגיה מדובר. מעניין לציין שאפילו המשתמשים בעלי הציוד הכי דל וחסרי ידע טכנולוגי, מסוגלים לקבוע תהליכים מסוימים, אפילו מסורבלים, לטיפול בטכנולוגית האינטרנט ששמשה את מטרתם ללא דרישות ליותר מדי תשומת לב לצדדים אחרים באותה טכנולוגיה. Ihde (1990) מציין את אי-הבהירות בקשר כזה: יש לו "מבנה הגדלה/הפחתה" הכרחי. קשרי התגלמות מגדילים וגם מפחיתים בעת ובעונה אחת : הם מפחיתים – מה שצפוי דרכם. סוג משתמשים השני במחקר שלי מייצג קשר עם הטכנולוגיה שאפשר לתאר ע"י הנוסחה ההסברתי של Ihde (1990): טכנולוגיה – עולם. לפי ההגדרה של Ihde, תשומת לב המשתמש מתמקדת על הטכנולוגיה – אך לא למען עצמו בלבד, אלא מפני שהיא הפכה למתווכת מרכזי המאפשרת למשתמש להתייחס לעולם. משתמשים אלו רואים את האינטרנט כמגדיר את העולם בתוכו הם חיים: ”עידן המחשב", "חברת הרשת". דוגמא מהתמלילים: Martha: "..ולקחתי קורס תכנות בסיסי שנה לפני זה. חשבתי שזה עידן המחשב וכדי להישאר בקשר." להישאר בקשר עם עולם טכנולוגי מאוד, ממוחשב ומחובר כולו לרשת הייתה ההשקעה הגדולה באינטרנט של אנשים אלה. חשיבותו לא הייתה מוגבלת למטרה או פעולה בודדת. דוגמא נוספת: Alex, מעצב אופנה, הרגיש לכוון את עצמו למידע ברשת כדי להישאר מעודכן בעולם בו הוא חי. מסיבה זאת, התחברות לאינטרנט היה הכרחי בשבילו. בעולם של Sandy, לטכנולוגית המידע היו שתי פנים שונות. Sandy, מוכרת בטלפון, עבדה בסביבה מאוד ממוחשבת והייתה תחת בקרה ושליטה מתווכת במשך כל שעות העבודה שלה. בתהליך הדרכה לתפקיד, סיפרה Sandy, היו לה סיוטים בהם המחשב רדף אחריה ברחוב. בהמשך הלחץ הזה הופחת בשל איגוד מקצועי בעבודה שדאג להתלונן על "מעקב" זה אך למרות זאת, הקשר של Sandy לטכנולוגיה בעבודה נשאר ללא שינוי: היא המשיכה להרגיש תחת בקרה. רקכאשר היא עבדה במחשב שלה בבית ובאינטרנט, היא הרגישה שהיא בשליטה: "...התקנתי את הדבר הזה שנקרא My Yahoo דרך מנוע החיפוש. תכננתי את זה כך שהוא יעלה דברים שמעניינים אותי – מניות שיש לי – והוא אומר לי האם המניות עולות או יורדות וגם כותרות חדשות שמעניינות אותי – הכל אוטומטי. הצ'ט שלי וה ICQ מאורגנים היטב. העבודה הקשה היא ללמוד את הטכנולוגיה, אחרי זה השימוש הופך לקל" (Sandy). במקרה של Martha, חלק משמעותי של עולם האינטרסים שלה וקשריה עם אנשים אחרים היה בנוי בתוך תיקיות בתוך הדוא"ל שלה.ברגע שהיא הרגישה שהיא כבר שולטת היטב בטכנולוגית האינטרנט, Martha הרגישה שאפשר לנווט אל העולם החיצוני ולסדר את קשריה איתו לפי הדרישות, הערכים וסדרי העדיפויות שלה. בתהליך זה, היא לא רק הגדילה ושיפרה את תכולת עולם החיים שלה, אלא שהיא המציאה את עצמה. כך, מפעם לפעם, Martha הפכה להיות מקור ידע להרבה מהחברים וקרובי משפחה שלה: היא חקרה סרטים באנגליה לדודה שלה, בדקה על תסמונת מלחמת המפרץ לאחד מהאחים שלה, על הפרעת קשב לקבוצת תמיכת הורים מקומי, ועוד. היא למדה שהיא בעצם נהנתה משאיבת ידע מהאינטרנט ואמרה "אני חושבת שאני טובה במחקרים. בגלל זה הייתי רוצה למצוא עבודה במחקר. אני טובה בחיפוש דברים." שלושת המרואיינים שהשתמשתי בניסיונות שלהם כדוגמת הקשר ההסברתי של המשתמש לטכנולוגיה, לא כמו Garry, שציטטתי מוקדם יותר, כן רצו לדעת איך הטכנולוגיה עבדה ורצו גם להתקשר לעולם בצורה מובנה ובצורה יעילה. אך כדי לדעת את שפת האינטרנט הם נדרשו לעקוב באופן תמידי אחרי התפתחויות טכניות חדשות. לא מפתיע שחלק גדול מסימניותם (קישורים) של משתמשים אלה, דפי החדשות וגם קבוצות החדשות איתם היו בקשר היו מכוונים לטכנולוגיה. במובן תוכנה ומוצריה, אנשים אלה כל הזמן "שדרגו". אפשר לראות פרדוקס פעיל-לא פעיל מעניין בהרגלי משתמשים אלה: כדי לארגן ולשלוט בצורה פעילה על עולם המידע אליו האינטרנט קשר אותם, הם היו צריכים למצוא המון מידע על תוכנות, יישומים, שדרוגים, ציוד חדש וכול'. דרך סוג קשר אנושי-טכנולוגי כזה, Ihde (1990) מנסה להסביר את "ההרגשות החיוביות או ייצוגיות" בהן בני אדם מתייחסים לטכנולוגיה כאל "משהו אחר". בהתייחסות זאת, Idhe רואה את הטכנולוגיות כגופים מוקדיים שיכולים לקבל את תשומת הלב הרבה שבני אדם נותנים לסוגי הטכנולוגיה "האחרים" השונים .סוג קשר זה דומה למה שהתכוונה Turke (1984) במטפורה של המכונה האינטימית: מכונה או טכנולוגיה כבעלת תחושות, וגם מפיקה תגובות רגשיות, בדרכים שבדרך כלל מיוחסות לאנשים אחרים. דוגמת קשר כזה בקבוצת המרואיינים שלי היו Merlin ו-Larry, שהתלהבו מאתגרי הטכנולוגיה והשתמשו בה כאתרי ניסיון ליכולות האישיות שלהם. המחשבים והאינטרנט הפכו להיות מרכיבים מרכזיים של הרשתות שמאפיינות את ההרגשה העצמית שלהם. בדרך כלל קשרי בני אדם-טכנולוגיה אלה לא ייחודיים. הם יכולים לחיות ביחד עם אותם ניסיונות אישיות של המשתמש כלפי טכנולוגיות אחרות או בשלב אחר של התקשרות המשתמש עם אותה טכנולוגיה. איזה סוג של התקשרות היה שורד – לא רק לכל משתמש אלא גם עבור השלבים השונים דרכם המשתמשים מתקדמים – הוא עניין של מערכת התקשרויות עם אנשים, חפצים וגופים של הסביבה ושל העולם החברותי מעבר לדלת, הנקבעת באופן בגיאוגרפי וגם מצבי.

הגברות והפחתות מגבלות שונות הופיעו בקרב המשתמשים בשלושת צורות ההתקשרויות עם האינטרנט. כמה שכוחם מול הטכנולוגיה התגבר עם הזמן  במובנים מסוימים, הם גם נכנעו לתנאים מגבילים ספציפיים. דיכוטומית ההתגברויות כנגד ההפחתות של Ihde מראה לנו מצב מעניין: למשתמשים שקבלו את האינטרנט כ"התקשרות התגלמות", הטכנולוגיה נתנה הערכה עצמית בתחום התפיסה והפעילות, אך היא גם הגבילה את מה שהם יכלו לעשות. לדוגמא, Theodore (מהגר מאתיופיה) יכול היה לאסוף מידע על החיים הפוליטיים במולדתו ממקורות באינטרנט אך מפני שפרוטוקול האינטרנט לא תמך בכתיבה בשפה אמהרית והיה לו רק טקסט אינטרנטי, הוא לא קבל חומר מקורי מאתיופיה. לכן, הוא היה צריך לייצר תוכנית רדיו לקהילה האתיופית המקומית המבוססת על הוצאה לאור באנגלית, וזה היה גם השימוש העיקרי שלו באינטרנט. בדרך זו, הידע והבנה שלו על ההתפתחויות שנחשף אליהם באינטרנט היו מוגבלות ע"י היבטים ואג'נדות מסוימות. דוג' נוספת: DON יכול היה לכנס ישיבה של מועצת המנהלים של ארגונו ע"י שליחת אותה הודעה למספר כתובות רב, זה שכלול משמעותי של יעילות ביכולת ההתקשרות שלו. באותו זמן הוא לא יכול היה לסמוך על משוב אמין לגבי מי באמת קיבל וקרא את הודעה ומי לא. במקרה אחד, כאשר Don החליט להסתמך על דוא"ל כדי לכנס ישיבה, המארח המיועד לא קבל את ההודעה והפגישה בוטלה. ללא הגמישות של התקשרות מתואמת, ענייני הארגון נפלו שבי אחר תפניות בלתי צפויות של מערכת טכנית. Vera קבלה חיזוק משמעותי מהאפשרות להשתמש במקורות online למטרות המחקר שלה, אך הייתה גם מודאגת לגבי כמות הזמן שהייתה צריכה להשקיע בחיפושי בחומרים לא רלוונטיים. במקרה של התקשרות ההסברתית, תפקיד האינטרנט בחיים של המשתמשים היה יותר חודרנית. שיחת "עידן המחשב", "חברת המידע" ורעיונות כמו "מיליוני אנשים מתקשרים online כל יום" שבאו ממקורות ציבוריים משפיעים, מסתתרים מתחת לתפיסת המדיה של משתמשים אלה. האנשים בהתקשרות זו השקיעו הרבה מאמצים בלימוד והבנת האינטרנט כדי לדעת לנווט ביעילות אל "חברת המידע" בה חשבו שהם חיים. בצורה אירונית, בשל פרדוקס עומס היתר של מידע, הם ניסו יותר להיות סוכנים פעילים בחברה כזאת, וכך הם נכנעו יותר לטכנולוגיה. עבורם, שימוש יום-יומי באינטרנט היה קרב כדי להשיג איזון בין עצמאות אישית ונכנעות בלתי נמנעת עם החוקים. כתוצאה, אנשים התחילו לחשוב על דרכים לייצג את העולם הבלתי נפרד מטכנולוגית האינטרנט ותכולתו ועל דרכים עדינים בהן הן הגבירו וגם הפחיתו סוכנות אישית. דוג: ".. ובכן, אני יכול ללכת ל-McDonald’s ואני יכול להיות מקושר אחרי זה ל-Burger King, Wendy’s..אך אני יכול לחיות את כל החיים שלי שם ואף פעם לא לקבל ארוכה מזינה, ולא יהיה חסר לי" (Don). "אתה יכול להיכנס לאתר של American Yahoo ולחפש דרך איך להגיע מעיר אחת לעיר אחרת לפחות לפי מספר קילומטרים – זה נותן לך מפה. מצד שני זה מגביל מאוד מפני שזה יכול להיות מטעה. מצד שני, זה משחרר אותי מפני שאני לא צריכה לדאוג באיזו דרך אני נוסעת לפלורידה, אך מצד שני לא למדתי כל כך הרבה. וקרוב לוודאי שאני האידיוט היחיד שחושב על דברים כאלה – רובם ידפיסו את המפה כדי לנהוג לפלורידה" (Sandy). בעצם היא לא לבד, Martha ביקרה בחריפות את השימוש שלה באינטרנט. היא הודתה שבהתחלה היא הייתה "מכורה" והתעקשה שהיא מנסה לא לקחת את זה ברצינות יותר מדי: "אני רוצה שזה יהיה כלי כמו כל דבר אחר, כמו הטלפון", היא הסבירה. היא ראתה את ההגשמה, או החידוש, של התקשרות הגולמית, "הטכנולוגיה-ככלי", כגאולה מהניסיון המכריע שנוצר מההתקשרות ההסברתית. הכרות ההפחתה שנוצרת ע"י האינטרנט ילדה סוג רביעי של התקשרות עם שאלות קריטיות כתכונתה העיקרית: אני קוראת לזה ההתקשרות ההסברתית הקריטית. על בסיס התעסקות התמידית בטכנולוגיה כאינטרפייס לעולם הטכנולוגיה, משתמשים אלה רכשו מודעות באשר למגבלות ולעיוותים הנכללים באינטרפייס הזה וניסו להעריך את מקומה בחיים שלהם. המיומנות שמשתמשים אלה משיגים עם טכנולוגית האינטרנט, יחד עם הבנתם הביקורתית של המגבירים והמפחיתים הכלולים בה, מאפשרת להם לדמיין צורות טכניות ותרבותיות אלטרנטיביות. זה מאפשר להם לפזר את הבנתם הביקורתית על הטכנולוגיה יחד עם המיומנות שלהם כדי להשתמש בה בצורה משמעותית, כמו שמראה המומחה החם. ההתקשרות ההסברתית הביקורתית לא באה אוטומטית אחרי השגת מיומנות טכנית. היא מתפתחת מעבודה קשה ומודעות רחבה לקראת הבנה של המנגנון הפנימי של המדיה והתוצאות האישיות והחברותיות של השימוש בה. סביר יותר שהתקשרות כזו תתרחש אצל אלה שהם בעלי רמת חינוך גבוהה יותר, וגם כאשר על ידי כישלון בהשגת פרויקט משמעותי בגלל מגבלות המדיה. אני טוענת שהשגת תקשורת הסברתית ביקורתית עם האינטרנט צריכה להפוך למטרה מוכרת של חינוך במדיה. בשלבים המוקדמים של חינוך הציבור לגבי הטכנולוגיה החדשה התמקדו בשאלות "אך לעשות" כיום חייבים להסביר מגוון רחב הרבה יותר של נושאים משמעותיים לתוך האג'נדה. יציאת המשתמש הביקורתי נתמכת ע"י "הכוונה להתפלגות" שמייחדת רעיונות העולים משיחות המדיה וספרי לימוד טכניים, יעוץ שלב חברים, התנסות ברשת ודברים שמגלים online ומכשולים מרגיזים או מחלישים. אפשר לאמץ או לדחות, תלוי בסוגי הרשתות אליהן מתקשרים. ניווט מכוון ואסטרטגית של רשתות אלו יכול להפוך משתמשים לכוח עוד יותר קונסטרוקטיבי בעיצוב האינטרנט.

מסקנות פרק זה מנסה לענות על השאלה: מה אומר לנו המיקרוו-תהליך "להפוך למשתמש אינטרנט בבית" וההתקשרויות האנושיות-טכנולוגיות השונות שיוצאות מזה, לגבי עליית "חברת הרשת" (Castells, 1996, 2001). כאשר רואים את מסלול טכנולוגית האינטרנט ברמה של חיים יום-יומיים, מגוון אפשרויות לא צפויות – וכך ספקות טכנולוגיות – נפתחות (ראה Zuboff, 1988; Feenberg, 1993). מתברר שההשפעות האוניברסליות והטכנולוגיות שדמינו חוקרים מסוימים הם מבנים גסים שלא תופסים את הדינאמיקה האמיתית של השחקן-רשתות הרואים באינטרנט טכנולוגיה ואת המשתמש כסובייקט. למעשה, בן אדם שנפגש עם מערכת טכנית כמו האינטרנט מתמודד עם מגוון אפשרויות ומגבלות רחב. אפשר להכניס את המדיה לתוך מבחר "קבוצות פעילות" (“Gomart & Hennion, 1999 ). היחסים בין האינטרנט והמשתמש יכולים להישאר הכרחיים או להתפתח לתוספות יותר משמעותית ומעניינות. התקשרויות שונות אלו גורמות להרגלי משתמשים שונים ובעקבות כך למערכות הזדמנויות ואיומים שונים למשתמשים כבודדים, כעובדים, כצרכנים ואזרחים. מודעות לאפשרויות אלו וניווטן רפלקסיבית יכולה לתרום להתפתחות "חברת רשתות" אחרת. מחקר זה, שהוא הבסיס למסקנות אלו, בוצע ב-1998 ו-1999 (בשלב מוקדם יותר של התפתחות האינטרנט). כרגע, אני עורכת פרויקט דומה במטרותיו ומתודולוגיה דומה, אך זה כולל מספר ומגוון מרואיינים גדול יותר בקלגרי, עיר בעלת חדירת האינטרנט גבוהה בקנדה. כאשר שאלנו את השאלה "איך האינטרנט הגיע לבית שלך?" ב-2002 עד 2003, מרואיינים שאלו אחד את השני: "באמת, למה רצינו; איך זה קרה?" קבלת ההחלטות בפועל כנראה נפלטה מהתהליך. אך זה לא אומר שהתהליך (להפוך למשתמש אינטרנט ביתי) שעשה את האינטרנט לדבר קבוע הוא חסר משמעות או חשיבות. הזיכרון אולי דהה, אך התוצאות הפכו להיות חלק מהתרבות והן, בעצם, קובעות איך אנשים משתמשים באינטרנט היום. התמקדות על תהליך הפיכת משתמש אינטרנט יכול להיות שימושי גם בהבנת האימוץ החברותי של המדיה בתבניות תרבותיות ופוליטיות שוניות.שאלות של איך המחשב והתחברות לאינטרנט מגיעים לבית של גבר ואשתו בחברה לא-מערבית. או מה הבחירות והכפייה החברתית שמנועות תהליך זה? מי הם "המומחים החמים" בחברות השונות? למי יש גישה אליהם ולמי אין? איזה סוגים של התקשרויות משתמשים-טכנולוגיה נוצרות בסביבות החברותיות שבשליטת שיחות פוליטיות והרגלים יום-יומיים שונים? איזה צורות שימוש והעברות סובייקטיביות נזכרים ע"י התקשרויות אלו? לענות על שאלות אלו דרך התעסקות אתנוגרפית אינטנסיבית עם קונטקסטים תרבותיים שונים יכולה לתת רגישות חדשה לרמזים ומרכיבות האינטרנט בכל העולם.