Spisak slovenskih mitoloških bića

Словени су поштовали и много нижа божанства, као и различите демоне, јер то потврђују и писани извори и фолклорна грађа. За кућу и домаћинство везана су различита натприродна бића. Код Руса је то дед, дедушка, украјински дид, дидко и домовник, или домовој, код Чеха дедек, а код Бугара - стопан. Под тим именима замишљан је старац са крзненим огртачем који живи иза или испод огњишта и брине се о кући и стоци. Некада се замишља и у виду пса, медведа или змије. Ако се том кућном заштитнику не поклања одређена пажња, он напушта кућу и проузрокује болести стоке или смрт домаћина. У одајама које су служиле купању пребивао је Баник, коме су купачи остављали у чабру воду за купање и жртвовали му црну кокошку. У углу амбара живео је овиник, замишљан у виду црне мачке огњених очију, који, ако га неко наљути, може да запали амбар. За домаћинство је везана и Кикимора, мала жена која је лењим домаћицама мрсила пређу и ноћу узнемиравала децу.

Како су Словени били окружени густим шумама, у које су често залазили ради лова или које су крчили, то су за њих везивали и различите шумске духове, од којих је код Источних Словена најпознатији био лешиј, а код Јужних - лесник. Пољима је, међутим, господарио полевој или полевик, који је замишљан час као кепец, а час као људско биће црног тела и зелене косе. За поља су још чешће везивани женски демони, полуднице (код Руса), које су замишљане као девојке дугих коса, заогрнуте белим платном, а које се најчешће појављују у ражи, и то у подне када је сунце најјаче.

За воде су Словени везивали разна демонска бића, зла и опака. Воданој је боравио покрај воденица, где је пролазнике стропоштавао у воду да би их учинио својим слугама. И остали водени духови нису били благонаклони људима, а сви су замишљани као застрашујућа бића, често са канџама, роговима, репом и ужареним очима. Њима се придружују и русалке, у ствари утопљенице или некрштена деца, преображена у девојке са дугом распуштеном зеленом косом (в. то име). Док су код северних Руса ружне и наге, спремне да одвуку под воду сваког ко им се приближи, русалке које настањују Дњепар и Дунав имају заносан изглед и својом песмом зачаравају пролазнике. Посебно су опасне у недељи русалки (недеља која следи после Тројица), јер оне тада излазе из воде, јуре по пољима, пењу се на дрвеће и играју на пропланцима. Њима су код Јужних Словена сличне виле, заносне девојке са распуштеном косом и крилима, које најчешће обитавају покрај кладенаца, језера, или по горама и планинама.

У ритуалима за плодност код Источних, а делом и Јужних Словена, значајно место заузимају празници за које се везују божанства названа Кострома и Јарило, односно лутке од сламе, које се на одређен начин сахрањују, спаљују, растурају на делове или потапају у воду, уз обредно оплакивање или повике и смех, са циљем да поново оживе. У том ритуалу, обављеном у пролеће, чији је циљ био да се обезбеди плодност, Кострома се појављује као млада жена умотана у беле чаршафе, са храстовом гранчицом у рукама, а Јарило као прекрасни младић на белом коњу. У време летње дугодневнице прослављан је празник на који су лутке зване купала потапане у воду и паљене велике ватре. На тај дан трагало се за магичним и лековитим биљкама. Распрострањено је предање о цвету папрати који се расцветава уочи тог дана, а чија магична својства омогућују да се открије закопано благо. У свим ритуалима који се на тај празник обављају јасно су истакнути ватра и вода као супротни елементи, а на основу песама и осталих фолклорних текстова везаних за купала, могућно је реконструисати мит о родоскрвном односу брата и сестре, оличеним двобојним цветом дан и ноћ.

За ритуале плодности у јужнословенском фолклору везани су ликови Германа и додола. При обреду изазивања кише прављена је глинена лутка мушкарца, названа Герман, коју су жене сахрањивале у суву земљу са уверењем да ће на тај начин изазвати плодоносну кишу. У време суше, поворка девојчица, најчешће од пете до десете године, које су називане додоле, ишла је од куће до куће певајући песме којима је призивана киша. Додоле су биле босе, одевене у изношену одећу, са венцем од трава, житарица и винове лозе на глави. Између себе су бирале предводницу, звану додола или додолка. Пролазећи кроз поља, додолке су их прскале водом, док их је испред сеоских кућа домаћица посипала водом по глави и ногама, а затим даривала брашном, вуном или новцем. Иначе и код Јужних и код Источних Словена киша је изазивана на тај начин што је преко мртваца, најчешће утопљеника, кога би за тај обред ископали, изливана вода.

Ово је списак бића која се појављују у народним веровањима словенских народа и у веровању Старих Словена. За списак свих митолошких бића види: Списак тајанствених бића.

Водена бића

 * аждаја
 * водењак
 * дунавски демон
 * русалка

Шумска бића

 * вила
 * дрвеће
 * лесник
 * шумска мајка

Патуљачке врсте

 * домаћи
 * патуљак

Кућна бића

 * домаћи
 * таласон

Змијске врсте

 * аждаја
 * ала
 * змај
 * змијски цар

Бауци

 * авет
 * ала
 * анатема
 * баук
 * баучак пироман
 * беда
 * дрекавац

Нарочито страшна бића

 * баба Јага
 * бабарога
 * вампир
 * вештица
 * вукодлак
 * ђаво
 * псоглав
 * тодорац

Бића из српског народног веровања

 * авет
 * аждаја
 * ала
 * анатема
 * арапин
 * баба рога
 * балачко
 * баук
 * баучак пироман
 * Баш Челик
 * беда
 * бес
 * бисерко
 * брко
 * букавац
 * вада
 * вампир
 * вампирић
 * вештица
 * вила
 * вилењак
 * водењак
 * вукодлак
 * врколак
 * гвоздензуба
 * гвоздени човек
 * герман
 * дрекавац
 * дукљан
 * дунавски водени дух
 * дунавски демон
 * ђаво
 * змај
 * змијски цар
 * јауд
 * караконџула
 * кемза
 * кратељ
 * ламња
 * лесник
 * мађионик
 * мацић
 * међедовић
 * мора
 * мрак
 * мрачник
 * нав
 * норин
 * ноћница
 * олалија
 * омај
 * орко
 * осења
 * остењак
 * пањ
 * патуљак
 * петао-змај
 * прикојаса
 * псоглав
 * русалка
 * сен
 * сребрни цар
 * стухаћ
 * таласон
 * тодорац
 * ћорава Анђелија
 * услужни дух
 * утвара
 * цикавац
 * чума
 * шумска мајка

Сродне теме

 * Стара словенска вера
 * Словенска митологија
 * Криптозоологија
 * Списак тајанствених бића